BANGKOK I THAILAND
Hjälp! Hjälp mig, för helvete!
Nej...
Jag älskar dig. Den här semestern kommer att bli fantastisk.
Har ni en förare? Gogo är bäst i Bangkok. Det är okej, följ mig.
Gillar ni skåpbilen?
Gogo?
Bra musik! Nya bromsar. Vart ska ni? Jag kör er dit snabbt.
- Kracha... Tamri? Krachafuri? - Vart?
- Kracha... Tamri? - Det är nog...
- Det känner jag inte till. - Det står i guideboken. Vi ska dit.
- Jaha. Det här... - Gogo!
Vi kommer att dö.
Går det bra?
- Gogo, vad gjorde han med huset? - Jaha, det är ett spökhus.
Thailändare ger spökena presenter, så de blir glada.
Glada spöken stannar här och kommer inte in i ens hem, så det är en bra idé.
- Ja, man måste hålla spökena glada. - Nej, jag tar dem.
Har ni en guide? Gogo är bäst.
- Är du redo, älskling? Är du redo? - Ja, jag hjälper dig.
- Går det bra? - Oj, ursäkta.
Fönstren går inte att öppna. Det är värre än New York på sommaren.
- Vill du åka tillbaka? - Nej, vi gjorde det ju.
Ja, det gjorde vi.
Nej, jag är klibbig och äcklig.
Snäll, vacker och jättesexig.
- Jag älskar det här. - Är den där till för välsignelser?
Jules, vad sägs om den här? Hur mycket kan jag pruta?
- Jim, du är respektlös. Kom nu. - De satte ju kuken i fiskens mun.
På thailändska heter Bangkok "Krung Thep"-
-som betyder "änglarnas stad".
Ni är tillbaka i Los Angeles.
Titta, vilken tjock man! Han är så tjock!
Thailändare äter mycket på McDonalds. Äter man mycket så blir man tjock.
- Som Amerika. Vi är likadana. - Gogo, är du snäll och stannar här?
- Vart ska du? - Jag ska bara ta en närmare titt.
Släpp! Förlåt!
- Jag kan inte läsa det här. - Inte jag heller.
Jösses.
- Jim... - Jag älskar dig, Julie. Vad som än händer.
Julie Marie Richardson, vill du bli min fru?
Ja, det vill jag!
Här, prova den.
Herregud. Den är så vacker. Den är...
- Gillar du den? - Ja.
Tack.
Imorgon bitti får ni min speciella rundtur. Klockan nio?
Tack, Gogo.
Mitt kort.
- Kom nu. - Titta hur han har stavat "broms".
Det är ett väldigt fint hotell.
- Är ni nyanlända i Bangkok? - Ja, vi kom i morse.
Ursäkta, jag heter Robert. Det här är Bill.
- Vilken tjusig ring. - Tack. Vi förlovade oss just.
Oj, grattis. Vill ni ta ett glas med oss? Det vore en ära, eller hur?
- Vi tänkte... - Vi insisterar. Ni förtjänar en skål.
Dessutom har vi varit här ett tag. Vi kan tipsa om ställen att besöka och så.
- Det gör vi gärna. - Om en stund, kanske?
Vi skulle precis ta en bit mat. Knacka på vid rum 124 när ni är klara.
- Det ser vi fram emot. - Vi ses sen.
Du är min för alltid.
Förresten, som jag sa förut: Alla priser här halverar ni.
Det är en bra tumregel.
Den blev riktigt bra. - Din fru är begåvad, Jim.
- På mer än ett sätt. - Fräckt.
- Du tittar inte ens. Läs på om kulturen. - Jag har läst på.
Vet ni varför man inte ska göra spökena förbannade?
Julie älskar spökhusgrejorna överallt. Hon är besatt.
Nå?
Om spökena inte hittar ett hus kan de ta sin boning i de levande.
- Det var ju lite läskigt. - Allvarligt talat, det är myten.
- Det stod inte i guideboken. - Gogo berättade det medan du fotade.
Ska vi gå till något livligare ställe?
- Vad säger ni? - Ja.
- Vad var det där? - Det är otur att tappa mynt här.
Lokalbefolkningen tror att man blir av med ett finger då.
Hörde du? Håll koll på de här åt mig.
- De verkar komma bra överens. - Robert är schyst när man lär känna honom.
- När är den stora dagen? - Vi har inte bestämt ett datum än.
- Är du gift? - Nej. Jag klarar mig nog bäst själv.
- Robert, då? - Ja, han har en tjej. Hon är...
- Hörni, vi ska inte gå in här. - Gumman, du har honom livet ut.
- Fem minuter. - Okej, då.
Jag kommer strax.
- Ska du inte gå in? - Jag har sett nog. Jag väntar med dig.
Tack.
Ta in det, broder.
- Tack. - Skål för nya vänner.
Jag tror att de gillar oss. Har man bara pengar, så är allt bra.
- Vad sa hon? - Hon vill att du köper en flaska.
Du är inte gift än. Ett glas till.
- Han har tur, din kille. - Ja, det har han.
- Du, då? Släpper du aldrig ut håret? - Va?
Håret, har du alltid håret uppsatt?
- Jag blir svettig i nacken, men ja. - Visa mig.
- Får jag? Bara en sekund. - Det är jätterufsigt.
- Det är snyggt. Det ser bättre ut. - Tack.
Sluta. Sluta.
Tack.
Det där var intensivt.
Vilken vacker kväll.
Han kommer, han är på toaletten. - Är ni redo?
- Visst, vart ska vi? - Det här är inte din still, alltså?
Allt äkta finns på landet. Du älskar väl de där spökhusen?
Jag vet ett ställe dit vi kan åka som kommer få dig att häpna.
Ställ dig upp. Det är en bit att åka, men det är det värt.
Vi upptäckte det av misstag. Vi hoppade ur bilen för att pissa och där var det.
- Vad är det? - Det får du se.
Lägg av, ska vi åka ut på landet nu?
Vi får bara ett liv här på jorden och klockan tickar.
Vill du inte se tillbaka på det som ett äventyr?
Ja? Jag menar allvar. Jag lovar att du kan ta otroliga foton.
- Vi åker! - Vart ska vi åka?
- Er vagn väntar. Efter er, herrn. - Tack.
Jag är inte säker på det här, kompis. Hon är en snäll tjej.
- Mår du bra? - Ja, jag ska bara vila ögonen en stund.
- Vart ska vi, till hotellet? - Nej, ut på landet.
Landet?
Julie, vi känner dem knappt.
För en timme sen var ni bästa vänner.
- Kom igen, jag behöver en säng. - Du har haft ditt nöje, jag vill ha mitt.
Det är inte långt härifrån.
- Jules... - Sluta.
Vad vackert det är.
Ja, jag tror att det är här. Vänta här, så går vi och kollar.
Vi väntar.
Vad? Det är bättre än att hångla med någon slampa på klubben.
- Jag har inte hånglat med någon. - Läppstiftet på din mun säger nåt annat.
- De gav sig på mig. Det var fem minuter. - Det räckte.
Ja, till att du skulle ha det mysigt med Billy. Vad handlade det om?
- Vad pratar du om? - Jag såg er stirra på varandra.
Ni hade nåt ihop. Vad fan var det?
Ingenting. Han är en gentleman, eller beter sig som en.
Det är väl engelsk artighet, eller vad fan de nu har där.
Projicera inte din skuld på mig.
Skynda på, vi har ont om tid.
- Har du den? - Jag gillar inte det här. Du...
- Har du den? Ge den till mig, bara. - Det här får du ta på dig.
Du gick över gränsen inatt, Jim. Hur ska jag kunna lita på dig?
- Älskling... - Hur ska jag kunna gifta mig med dig?
Vet du vad? Gå och knulla med vem fan du vill.
Julie!
- Gå försiktigt, vännen. - Otroligt, vad är det för ställe?
Det är helt enkelt en spökhuskyrkogård.
De är för rädda för att förstöra dem.
När byborna är klara med dem hamnar alla spökhus här.
Undrar om de ger de små spökena ett vräkningsbeslut.
- Rör ingenting, bara. - Jag tar bara foton.
Du är väl inte rädd för spöken?
- Visst är det vackert? - De är vackra, allihop.
Kolla.
Kom och titta här.
- Du borde ta den. - Nej, det vore inte rätt.
En souvenir från resan. Det är bara skräp.
Avfall. Sopor.
Ingen saknar den. Du kan lika gärna ta den.
Julie, vad gör du?
Va? Hallå!
Skämtar ni? Det är min scarf.
Vad i helvete? Vad fan är det som pågår?
Julie!
Julie?
- Hur är det? - Jag mår inte så bra.
Det är ingen fara. Jag ska ta dig härifrån.
Kom.
DAG ETT
Fan också.
- Stanna. - Ja, okej.
Hur mår du?
- Jag är bara så trött. - Okej.
Jävlar, jag har täckning.
Gogo... Fan, vad det luktar.
Gogo, det är Jim. Vi är strandsatta.
Jag hör röster.
Älskling, hur gick det?
Jules, det är jag.
Gogo? Hallå?
Gogo? Gogo, hör du mig?
Du måste komma och hämta oss. Jag tror att Julie är sjuk.
Det är ingen fara. Det är ingen fara.
Älskling, det är nog han.
Gogo! Här! Här!
Julie?
Hon mådde bra och sen... Kan det vara malaria? Går det så fort?
Inte bra att stanna här. Vi åker nu.
De där jävla britterna förgiftade henne.
Jag är så ledsen.
- Vart är du på väg? - Till min by.
- Vi behöver en läkare, ett sjukhus. - För långt. Det här är bättre. Tro mig.
Vänta. Vänta.
Okej, hur kan jag hjälpa till?
- Hur kan jag hjälpa till? Hallå? Hej. - Jim.
- Vad är det? Varför viskar du? - Andarna. De lyssnar.
Vad gör ni? Hur ska det hjälpa? - Älskling.
Låt dem hjälpa henne. Ge dem utrymme.
Vad?
Vad var det? Vad säger hon?
Vad? Vad är det?
- Watabe. - Watabe? Vad i...
- Vart ska han? - Hämta hjälp.
Kan nån berätta vad fan som pågår?
Kom, Jim.
Vad sa tanten?
- Hon är missnöjd med Gogo. - Varför?
Folk på landet har en berättelse som de tror på.
För länge sedan gifte sig en japansk kvinna med en thailändsk man.
Hon lämnade sitt hem och sin familj för att vara med honom-
- trots att det gjorde henne ledsen och ensam. Hon älskade honom.
Men så, en dag-
-var mannen otrogen med en ung tjänarinna.
Frun fick reda på det och blev så arg.
Hon satte eld på huset och försökte döda allihop.
Mannen och tjänarinnan tog sig ut, men inte frun.
Hon brann och hon dog.
Ingen bra död. Inget lyckligt spöke.
På thailändska kallas hon "Watabe".
- Vad fan har det med oss att göra? - Hon är arg och ogillar unga skönheter.
- Hon är död. - Ja, men fortfarande farlig.
Menar du allvar?
Thailändare stör inte Watabe. Man får inte ta det som är hennes.
De gav henne ett hem där jag hämtade er.
Det sägs att hon tar hand om de gamla spökhusen.
Det håller henne upptagen. Då lämnar hon unga kvinnor ifred.
Men rör man spökhusen, då ger hon sig efter en.
Man kan inte gömma sig och hon tar ens själ till spökvärlden för evigt.
- Va? Kallade du inte på en läkare? - Det är okej. Det är bättre.
Ska han be bort hennes feber?
Jim, thailändarna tror att spöken kan ta över kroppar.
- Munken hjälper. Låt honom försöka. - Så fan heller, vi sticker.
- Jim, låt munken hjälpa henne! Du måste! - Nej, Gogo. Stanna här.
Ursäkta! Vi behöver ett sjukhus. Ett sjukhus, en läkare.
Jim.
Det måste vara gula febern, dengue, eller...
Vad ska jag göra?
Ja, dengue...
Jim, var inte orolig. Munken tar hand om henne.
De ber för henne hela natten och ger henne en skyddsamulett.
Hon kommer att klara sig. Lita på Gogo.
Hej.
Vänta här.
Gogo.
Tack. Tyvärr måste vi åka. Jag måste få henne i säng.
- Vilken stor familj du har. - Stor familj. Många mostrar.
Hon verkade missnöjd med dig. Ska jag betala munken?
Nej, det behövs inte. Hon sa att Gogo borde ha ringt först. Gogo ringer aldrig.
DAG TVÅ
Tack, Gogo.
För allt.
Okej. Ring när som helst.
Tack.
Jag hade en sån konstig dröm.
Det var en hemsk kvinna.
Hon var så arg.
Hennes ansikte såg bränt ut.
Hon ville in i mig. Hon ville ha min själ.
Vi har nog fått tillräckligt med spöken i natt, okej?
Är det där din?
De hade planerat allt.
De hade tänkt lämna oss där hela tiden!
Men de försökte inte råna oss.
- Det struntar jag i. - De försökte inte ens råna oss.
Jim. Jim.
Jag ska ta ett snack med våra engelska vänner.
Jag vill inte att du blir skadad. Vad de än hade för skäl, så menade de allvar.
Nej, vi borde ringa polisen. Jag tar reda på var de är ifrån.
- De får betala din sjukhusräkning. - Jag vill inte till sjukhuset!
- Låt en läkare titta på dig. - Jag vill ned i sängen med dig bredvid.
Snälla.
Okej.
Det var det otäckaste jag varit med om.
Jag vet inte.
Vadå?
Det är svårt att förklara.
Jag visste att du var där och att allt skulle ordna sig.
Det var som om det bara var början.
Var är vi nu, då? I början eller slutet?
- Är det säkert att du vill? - Ja.
Hur mår du?
Älskling?
- Vad är det? Behöver du en läkare? - Nej, bara en huvudvärkstablett.
Okej. Visst, jag går till apoteket.
- Finns det ett apotek här någonstans? - Allt finns vid krysset.
Okej, vad bra. Tack.
Jo, jag skulle träffa några vänner, men jag har glömt deras rumsnummer.
- Vad heter de? - Robert och Billy någonting.
Jag har inte efternamnen. De är engelsmän, två killar som bor ihop.
Tre brittiska gäster checkade ut i morse.
- Tre? Nej, två killar. - Två killar och en dam.
- Är du säker? - Ja, de bodde hos oss länge.
Okej, tack.
Jim?
Hallå?
Jim?
Hallå?
Snälla? Någon?
Nej! Herregud!
Nej, nej, nej!
Julie! Jules!
Julie!
Julie, det är jag. Det är jag. Det är Jim.
Snälla!
Ursäkta dröjsmålet. Vi fick spänna fast henne och ge henne lugnande.
- Har ni hittat vad som är fel? - Ja och nej. Inget är fel, medicinskt.
Det ordnar sig.
Vi har sett hennes tillstånd hos folk från landet, men de vägrar att komma hit.
En patient med liknande symptom tillfrisknade i morse.
Det är ingen fara. Lugn, du klarar dig.
- En amerikan till? - Nej, en britt, tror jag.
En britt?
Vet ni vart hon tog vägen? Det är viktigt att jag får prata med henne.
Hon sitter nog på ett plan nu.
Hon och hennes två vänner hade väldigt bråttom att åka hem.
- Får jag träffa Julie? Tack. - Visst.
Gogo, jag behöver dig på sjukhuset. Ja, med en gång.
- Hej, vart ska du? - Till flygplatsen.
Vi är nästan framme. Är du beredd?
Okej, hoppas att du hittar dem.
Vänta här så länge du kan. Åk inte, vad du än gör.
Sista utrop för BA167.
Planet går till Heathrow-
- och ansluter där med Quantas 351 till Sydney i Australien.
- Tänk, att stöta på er här. - Hej. Skönt att ni tog er hem igen.
Vi fick lite bråttom, förstår du. Inget illa ment.
- Julie ligger på sjukhus. - Det var tråkigt att höra.
Det tropiska klimatet är inte att leka med. Man vet inte vad man drar på sig.
Jag vet inte vad du gjorde, men det var du.
- Du har tappat förståndet, kompis. - Berätta hur man fixar det.
Vad vill du ha? En ursäkt? Visst, jag ber om ursäkt.
Gjort är gjort. Ta väskjävlarna.
Han ljuger. Lyssna på mig.
Det behöver inte vara över, okej?
Gå hit och fråga efter Reno. Hälsa från mig, så hjälper han er.
Har du tur, så har ni som mest 36 timmar. Slösa inte mera tid, stick bara!
Gogo! In i bilen!
Hittar du till den här adressen?
- Är du säker på att vi har kommit rätt? - Självklart. Fråga inte ens.
- Vad vill ni? - Jag ska träffa Reno.
Jag skulle hälsa från Billy.
- Reno? - Vem undrar?
- Jag är vän med Billy. - Billy!
Hur är det med Billy och hans magnifike vän Robert?
Bra.
Vem är det här? Din lille pojkvän?
Det blir ingen exotisk semester utan lite fritidsaktiviteter.
Gogo har hört talas om dig, Reno. Gogo har hört att du är död.
Natten är inte över än.
Jag heter Jim, jag är här med min flickvän Julie. Hon...
Hon ligger på sjukhus. Billy sa åt mig att be dig om hjälp.
Hur kan jag hjälpa en man som du?
Robert och Billy gjorde något mot Julie.
Läkarna vet inte vad som är fel.
Antingen så är hon galen, eller så är hon besatt av ett spöke. Det är ännu galnare.
Hej då. Hej då!
Hej då!
Tror du på andevärlden, Jimmy?
Jag gjorde inte det, men...
- Nu vet jag inte. - Självklart inte, du är från väst.
Det springer inte runt spöken i gångarna på Walmart.
Men här är andevärlden något helt annat.
Så, kan du hjälpa henne?
Jag vet inte. Jag är mera bluff än schaman.
Jag kan ha lärt mig ett och annat här och var.
Det är okej, jag provar vad som helst.
Tja, tro det eller ej...
...men din kvinna bär en förbannelse.
Det enda som kan hjälpa henne är sympatisk magi.
Du måste hitta en annan person att föra över anden till.
Annars äter den hennes själ.
Ska jag utsätta någon annan för det de gjorde mot Julie?
Du har otur.
Du har ett samvete.
Manny. Manny! Ge mig ett glas till.
Hallå?
Låt mig vara!
Lämna mig ifred, för fan!
Nej!
Julie! Det är jag.
Syster!
Det är ingen fara. Läkarna är här för att hjälpa dig.
Såja. Det är ingen fara, frun.
Okej, sir. Hon kommer att bli bra.
Hjälp mig, snälla. Hjälp mig.
Okej, okej.
- Grattis. - Nu är det fest.
- Vi bjuder på nästa glas. - Det behövs inte.
Vad ska man skåla för, om inte kärleken?
- Var är den blivande bruden? - På hotellet.
- Hon har fått någon bacill. - Vad synd.
- Vilken dålig tajming. - Resor är både en konst och en vetenskap.
Ta det som det kommer. Hon blir frisk.
- Skål för nya vänner. - Och för kärleken.
Hörni, ungdomar! Festen är här borta.
Jag är glad att vi träffade dig. Du är schyst.
- Det säger han till alla. - Jag menar allvar.
Jag...
Jag klarar inte det här.
- Vilket då? - Var det något jag sa?
- Nej, jag ska nog titta till Julie. - Spökhusen, då?
Charlie, du är full. - Hälsa Julie att hon har en väldig tur.
God natt, kapten.
Älskling, vi måste åka.
- Gogo, öppna dörren! - Okej! Tycker du inte om sjukhuset?
De kan inte hjälpa oss här. Vi måste hitta ett annat sätt.
- Du, det här är en dålig idé! - Jag vet!
Jösses. Kom igen.
Det finns ett annat sätt. Det måste det göra.
Då är det bortom mina förmågor. Vi behöver en äkta troende.
Så för mig till en.
- Priset är högt. - Jag gör vad som helst.
- Jag tror dig. - Stopp. Ta det lugnt.
- När vanhelgade hon spökhuset? - Aldrig, de lurade henne.
- När? - För två dagar sedan.
Då har du en dag på dig att befria henne från andens omfamning.
Sedan faller hon ner i avgrunden. Den kommer man inte tillbaka ifrån, Jimmy.
Oavsett hur mycket du älskar henne. Var det tydligt nog?
- Ja, det var tydligt nog. Kom igen! - Vad menar du?
- Kom igen, Reno! Rör på dig! - Okej!
Hon blir värre.
- Säg vart han ska köra. - Kör, bara.
TREDJE DAGEN
- Julie? - Vart tar ni mig?
Vila, lilla damen. Du har en bra guide inför dagens lilla safari.
Prata inte med henne, okej?
Lägg undan vapnet. Du ser löjlig ut.
Vad gör du?
- Skjut mig. - Va?
Döda mig. Det är enda sättet att komma undan henne.
- Gör det! - Nej! Älskling, jag...
Vekling.
- Julie! Vad händer? - Se till att hon inte sväljer tungan.
- Va? Vad är det i dem? - Vilken av dem är lugnande?
- Jag kan inte läsa thailändska. - Snälla Gogo!
Skynda dig!
Den här är det!
Det går bra. Gör det!
Du anar inte vad du har med att göra.
Åh, nej.
Herregud.
Satt allihop på en motorcykel?
Det är ingenting. Jag har sett sex, sju stycken på en motorcykel. Har du sett det?
Nej, jag...
- Jim. - De är döda. Har ni ringt polisen?
Det här kan ta flera timmar.
Vad gör vi?
Det måste finnas en annan väg. Vi åker tillbaka.
Jävlar.
Julie?
- Där! - Var? Julie!
Vad händer, älskling? Julie, det är jag.
Såja, såja.
Hon är nästan borta. Tiden är nästan ute. Upp med henne. Upp med henne!
Vänta här.
- Jim, litar du på honom? - Jag har inget val.
Jag är här.
Om vi tar oss igenom det här, så ska det bli annorlunda. Jag lovar.
Så rörande. Jag behöver nog aldrig ha socker i kaffet igen.
Vad händer nu?
- Vart ska vi? - Till häxdoktorn.
- Häxdoktorn? - Vad tror du vi hade innan modern medicin?
Magi. Hoppa i.
Hon vet att vi kommer.
Gogo, vad är det för fel?
Lokalbefolkningen vill inte komma hit.
De vet att vattnet är fullt av Phi Praya, demoner.
Få igång motorn. - Säg åt honom att starta motorn.
Hon är i deras värld nu.
Får vi inte dit henne snart, så kommer Watabe att ta hennes själ.
Solen går snart upp. Tiden är nästan ute.
Vad du än möter där inne, så måste du hantera det.
Var stark.
Lämna oss inte, bara.
Vad säger hon?
Att man inte får röra Watabes spökhus. Att det är Julies fel.
- Hon vägrar hjälpa henne. - Det var inte hennes fel, hon blev lurad.
Säg att hon blev lurad.
Snälla, hjälp henne. Jag ger dig vad som helst!
Det bara... Jag bönfaller dig.
- Bönfaller du mig? - Ja. Jag älskar henne.
Hon säger att du måste offra något viktigt för att spöket ska lämna henne.
Det duger inte. Du måste offra en del av dig.
Watabe kräver kött och blod. Jim.
Ett finger.
Ska jag skära av mig ett jävla finger?
Nej, det måste finnas något annat.
Ringen står för allt som finns emellan oss. Snälla.
Försök! Vi har färdats så långt.
- Jim! In i cirkeln! - Jag lämnar henne inte!
Nej! Lämna henne! Cirkeln! Den dödar henne inte!
Spöket kan inte skada oss här.
Fingret!
Skär av det!
Jim? Vad är det som händer?
Hur mår du?
Tjena. Ni verkar må bra.
Vad sägs om ett glas?
Vem är det?
Det är Reno.
Vad händer nu?
Ni ska väl inte åka hem med en gång? Ni kom ju just hit.
- Ni har väl inte ens varit på stranden? - Reno, håll tyst.
Tack, Gogo. Du är en livräddare.
Varsågoda.
- Tack, Gogo. - Det är okej.
- Är du redo? - Nu åker vi.
Okej, vi ses nästa gång.
Hej, har ni en förare? Gogo är bäst i Bangkok. Det är okej. Den här vägen.
Gillar ni skåpbilen? Bra musik. Nya bromsar.
- Kan vi köpa det? - Det är enormt. Det kostar nog multum.
Vad är väl några dollar? Den är helt äkta.
- Hur vet du det? - Något som ser så galet ut är äkta.
Kom igen, snälla älskling?
Översättning: Emil P.W.S Holmgren